A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Jó estét! - Jó estét!
A Ház terasszal egy olyan műsor, amiben azt figyelhetjük meg,
hogyan él együtt hat idegen ember.
Mi csak egy gyönyörű házat és kocsikat biztosítunk.
- Nincs forgatókönyv. - Nincs.
Az előző részben...
- Viharos hangulat volt. - Hana cuki volt.
A rész jó hangulatban kezdődött.
- Szórakoztatóan. - Hana elhívta
Rjót, hogy töltsön vele egy napot, ha megnyeri az utolsó meccsét.
A ma esti meccsen, ha megnyerem a bajnokságot,
ellophatnálak...
- egy napra? - Persze. Menjünk!
Lelkes volt a kezdés.
- Izgalmas volt. - Igen.
Teljesítette az ígéretét, megnyerte a meccset.
A jutalma pedig az volt, hogy elmentek...
Hakone Kovakien Junesszunba.
- Kiválasztották a fürdőruhát. - Igen!
Nagyon izgatottak voltak a csúszdákon.
Aztán jöhetett a jakuzzi.
Közelebb kerültek egymáshoz.
Egy pillanatra azt hittük, minden békés a Házban.
Úgy tűnik, Emika és Ruka sokszor filmeztek együtt...
és együtt is alszanak.
Úgy tűnik, „gyakran együtt alszanak.”
Hana gyanakodott a kapcsolatukra.
Talán a „gyanakvás” nem jó szó...
- Észrevette, hogy közel állnak. - Nagyon.
És feltételezte, kedvelik egymást.
Azt javasolta, menjünk el együtt.
- Azt mondta: „Menj, ébreszd fel!” - Rád akarja kényszeríteni?
Olyasmi, igen.
Kezd elég kellemetlenül érinteni.
Nem tetszett, mert Rjó is ott volt, ugye?
Tudom, hogy részben emiatt is volt, igen.
Nyíltan kimondta, hogy nem akarja, hogy Rjó róla és Rukáról ilyeneket halljon.
- Jó ég... - Bevallotta.
Ezek miatt élet-halál harcot is láthattunk.
Ki gondolta volna?
Akár egy egyszerű megoldást is találhattak volna.
Bonyolódik a helyzet.
Tényleg jól érzem magam vele.
Sokszor együtt játszunk, vagy együtt filmezünk.
Emiatt nehéz nem azt mondanom.
Mert az igaz, hogy esténként sokáig fenn vagytok együtt,
és játszotok meg romantikus vígjátékokat néztek, vagy alszotok...
Ezek tények, nem?
- Igen, de... - Nem te mondod meg,
- mások hogy értelmezzék. - Azt akarom mondani...
Lehetetlenség azt kérni az emberektől,
ne higgyék, hogy romantikus kapcsolatban vagytok, amikor ilyeneket csináltok.
- Hana nem állt le. - Persze, hogy nem.
Azt hittük, hogy egyszer csak bocsánatot kér...
- Ugye? - ...aztán továbblépnek.
Épp ellenkezőleg.
Hana támadásba lendült.
Ki hitte volna?
Hana szerint
- ha együtt filmeznek... - Értem.
Ugyanúgy gondolkodik, ahogy te gondolkodtál, Rjóta.
Mintha egy puszi az arcon
azt jelentené, hogy együtt járnak.
Nem veszem be a magyarázatát, hogy csak barátok Rukával...
Nem veszem be.
...miután késő este együtt alszanak a kanapén.
- Szemenszedett hazugság. - Ugye?
Hanát sem sikerült vele meggyőznie.
Elég gyakran történhet ilyesmi.
- Lehetséges. - Hiszen közel állnak egymáshoz.
Szóval ha horrort néznének romantikus vígjáték helyett, jobb lenne?
Nem hiszem, hogy ez a lényeg.
- Nem a műfaj a kérdés. - De segítene.
Azta, Emikának hülye ügyvédje van.
A tudásunk alapján
Hana jobban érezné magát, ha horrort néznének.
- Nem? - Ennyire egyszerű.
- Tényleg? - Hana ilyen ártatlan.
Értem. Én más szinten vagyok...
a romantikus alulfejlettségben, szóval egyből arra gondolok,
hogy ha filmet néznek együtt, akkor járnak is.
- Ráadásul éjfélig. - Pontosan.
- Össze kell házasodniuk. - Igen, vagy mennek a börtönbe.
Különben megbüntetném őket paráznaságért.
- Nagyon konzervatív vagy. - Igen.
- Gyanakszol rájuk. - Nagyon is.
Leginkább hamis vádak alapján ítélkezek.
- Imádod az igazságtalan bebörtönzést. - Sok rabom van.
Senki nem tudja, miért vannak a börtönömben.
Azt mondják: „Nem tudom, mit tettem.”
„Te miért ülsz?”
„Csak megfogtam a vállát szelfizés közben.”
Aztán, amikor Emika elhagyta a szobát,
Hana odahívott valakit beszélgetni.
- Így van. - Itt hagytuk abba.
Valószínűleg Rjót.
Biztosan. Őt szokta ilyen hivatalosan szólítani.
Lehet, hogy Haruka az.
- Igazad van. - Lehetséges.
De akkor be is mehetne a szobájukba, nem?
- De Emika is ott lenne. - Igazad van.
Mondjuk mindjárt kiderül, ki volt az.
- Igaz. - Mi van, ha Kong Adzsa az?
- Az elődje? - Adzsa a mestere.
Hana anyját is Adzsa mentorálta.
Érdekes. Mindketten értékelik Adzsa véleményét.
Lehet, hogy tényleg feltűnik.
Ahogy közeledik, a távolból meghalljuk majd, hogy: „Hogy volt merszed?”
Azt imádnám.
24. HÉT
A RÓZSA SZÍNE
- Mizu? - Bocs, hogy zavarlak.
- Sajnálom, hogy ilyen későn. - Nem gond. Mi a helyzet?
Megpróbálom gyorsan elmondani.
Azt hittem, hogy Emika szeretne Rukával kapcsolatban lenni.
Ezért azt javasoltam, hogy együtt vigyék vissza a DVD-ket,
vagy hogy legyenek többet együtt.
Úgy tűnik, ez nem tetszett neki.
Azt kérte, ne gondoljak semmi ilyenre kettejük között.
Azelőtt nem tudtam, hogy Emika csak egykorú
haverként tekint Rukára, akivel könnyű hülyülni.
- Oké. - Szóval elmondtam, hogy már értem.
És bocsánatot kértem.
Eléggé bocsánatot kértem Emikától.
Úgy éreztem, mindig félbeszakít azzal, hogy:
„Nem akarom, hogy ilyesmire gondolj.”
Én meg erre: „Megmondtam, hogy értem, nem?”
De nem akartam továbbmenni, mert úgy éreztem...
nem igazán tudja
felfogni a visszajelzést, amit tőlem kapott.
Válaszolt, mielőtt meghallgatott.
Nem hallgatja meg, amit a másik mondani akar.
Szerintem egyikőtöknek sincs teljesen igaza.
De mivel nem értitek meg egymást elég jól,
mindketten félreértettnek érzitek magatokat.
Volt egy bizonyos első benyomásom Emikáról.
Próbálok rájönni, hogy rosszul ítéltem-e meg.
Ezért a legjobbat feltételeztem róla,
de szerintem az első benyomásom volt helyes.
Mi volt a benyomásod?
Szerintem nem tud másokkal együttérezni.
Lehet, hogy csak félreértés volt.
Épp tegnap
hallgattam meg Rjóval, ahogy a jövőjével kapcsolatos aggodalmairól beszél.
Tudom, mennyire aggasztó tud lenni.
De mindegy, mit mondtunk,
nem tudtunk hatni rá.
De valamit észrevettem rajta mostanában.
A tanácsaink...
Vagy inkább úgy mondom, megosztottuk vele a gondolatainkat,
de elhessegette a mondandónkat.
Értem.
Csak az érdekli, hogy ő mit érez,
és nem érti meg, hogy néha mindenkinek kell panaszkodni...
Készen állok meghallgatni, és megpróbálom megérteni,
hogy mit gondol.
Meg akarom érteni őt.
Szeretnék többet megtudni róla,
ahogy több időt töltök vele.
Szeretnék barátkozni vele, de nem hiszem, hogy megváltozna.
IDABASI, TOKIÓ
GENI A LŌIDE
- Köszönöm, hogy eljöttél. - Örülök, hogy találkoztunk.
Peppe saját kiadványára készülve, először az időbeosztást
szeretném megosztani veletek.
HASIMOTÓ HARUNA - MICURU KOBAJASI TERVEZŐK
Szeretnénk, ha megjelenne...
MAMENO FUMITOSI BIG COMIC SPIRITS FŐSZERKESZTŐ-HELYETTES
...december 12-ig.
Szóval november 10-ig...
Készen kell lennie a nyomtatásra.
Van néhány ötletünk a borítóhoz.
A jelenlegi globalizációs helyzet miatt
jelenleg közel 2,7 millió külföldi él Japánban.
Szerintem illő lenne, ha azt az érzést fognánk meg vele,
amikor egy külföldi először érkezik Japánba.
- Értem. - Itt ez a minta.
- Mingo Hacsikóval fotózkodik. - Értem.
- Ez az, ami... - Jó a koncepciója. Tetszik.
Nagyon aranyos.
Van kedvenc animéd?
- Szeretem a Crayon Shin-chant... - Hé, Peppe hív!
Mi?
Halló?
Igen?
Mi, holnap?
Igen, ráérek.
Örömmel.
Rendben, sok szerencsét a munkához!
Jó éjt! Viszlát holnap!
Holnap 20.00-kor.
- Randizunk 20.00-kor a Prince Hotelben! - Azta!
- Mit vegyek fel? - Igen, melyik ruhát?
- Ugye? - Igen.
Lehet, hogy több dolog fog történni?
Valami történhet kettőtök között.
Gondolom.
Szerintem sok dologra derül fény holnap.
Nem... de... Jaj, nem tudom!
- Megjöttem! - Üdv itthon! Várj, ezt nézd!
- Te rajzoltad? Szép! - Jól sikerült, nem?
Az Mew és Gengar. Peppe rajzolta a felsőt...
A harci képernyőt.
Mit csináltál ma?
Mit csináltam?
- Várj csak... - Szedd össze magad!
Mit csináltam ma?
- Ez nem jó. - Jaj, ne, várj...
- Próbálok... - Erre nem számítottál.
- Történt valami? - Tessék?
Vacsorázom Peppével... Vagyis holnap elmegyünk inni.
- Ki kell öltözni, ugye? - Igen.
Valami nagyon szexit viselj!
Hagyd abba!
Folyton vigyorogsz.
Mit csináltál?
Ma? Kicsit bevásároltam,
- aztán munkát kerestem. - Király!
Sok mindenről kell gondolkodnom.
- Miért vigyorogsz ennyire? - Nem is.
Irigy vagyok. Bárcsak én is vigyoroghatnék valami
- izgalmas dolog miatt. - Sok minden történik.
Én is szeretném törni a fejem, hogy mit viseljek a randimon.
Izgulok a holnapi miatt.
Jó neked.
Hana ma ment el?
KASZKADŐRMELÓ TAJVANON 28-ÁN JÖVÖK - HANA
De csak holnaputánig. 28-án visszajön.
Rendben.
Mit csinálsz 28-án?
Meccsem lesz.
- Bemutató meccs. Miért? - Meccsed? Franc!
Hát...
- Hol lesz a meccs? - Csibában.
- Menj és nézd meg! - Dolgozom.
- Este? - Igen.
Értem.
Várj, nem, igazából nappal, és kéne egy fuvar.
- Kéne egy fuvar? - Igen. Sok cuccot kell vinnem.
- Biztos sok srácot megkérhetnél. - Nem igazán.
Majd megyek taxival.
Utána mikor érsz rá?
29-én és 30-án.
Én is ráérek azokon a napokon.
Elhívsz szusizni Ginzába?
- Szeretnéd? - Hogy szeretném-e?
Azt mondta, bármit rendelhetek, amiért a pólóját viseltem.
Ugye?
SINAGAVA, TOKIÓ
SINAGAVA PRINCE HOTEL
- Szia! - Ciao.
Ciao.
- Jól nézel ki. - Virágok? Köszönöm!
- Neked hoztam. - Köszönöm!
- Menjünk! 39. emelet. - Jól nézel ki.
A 39. emelet? Jaj!
- Cukin nézel ki. - Köszönöm!
- Jól áll. - Tényleg?
OKUJAMA HARUKA SZÍNÉSZNŐ
NISINOIRI RUKA RÉSZMUNKAIDŐS ELADÓ
MIZUKOSI EMIKA J.F. OBERLIN EGYETEMI HALLGATÓ
MANGAMŰVÉSZ
PROFI PANKRÁTOR
TAVATARI RJÓ PROFI KOSÁRLABDÁZÓ
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
TABLE 9 ÉTTEREM ÉS BÁR, TOKIÓ
- Jó estét! - Üdv!
- Mára foglaltak asztalt? - Igen. „Durato, Giuseppe” néven.
Már vártuk önöket! Erre, kérem!
- Vigyázzanak a lépcsőn! - Rendben.
- Nem semmi! - De szép!
Az asztaluk a folyosó végén található.
Köszönjük!
Hű, ez lenyűgöző!
Köszönöm szépen!
Köszönöm!
Gyönyörű a kilátás!
Mindig is ilyen randiról álmodtam.
Martinis egészség!
Mar... Martinis...
Martini.
Finom.
Dolgoztál ma?
- Reggel rajzoltam. - Értem.
Magányos voltam, mert nem tudtál hazajönni.
Minden nap azt mondtam: „Ma se jött haza. Vagy ma. Vagy ma.”
Te is nagyon hiányoztál nekem.
Többet akartam veled lenni, többet akartalak látni.
Sokszor bámulsz a szemembe.
- Én? - Nagyon mélyen a szemembe nézel.
- Ne csináljam? - De!
Szoktak virágot vinni egy randira?
Normális dolog?
- Nem normális. - Értem.
Hát...
okkal választottam rózsaszín rózsákat.
Miért?
Hallottál már
a rózsák színének jelentéseiről?
- A virágok jelentéseiről? - Nem.
- Mi az? - A rózsaszín rózsa...
azt jelenti...
hogy egy új szerelem virágzik.
Azt jelentik.
Vörös rózsát akkor adsz, ha már mélyen beleszerettél valakibe.
És...
én nagyon kedvellek.
Tudom, hogy vannak irántad érzéseim.
Ezért rózsaszínek a rózsák.
Nem tudom, hogy járnál-e velem,
ezért egyelőre rózsaszínt választottam.
- Köszönöm! - Szívesen!
Szóval, ja.
Én is kedvellek téged, Peppe.
- Tényleg? - Igen, és...
Úgy érzem, szeretnélek jobban megismerni.
De nagyon jól érzem magam veled.
Egy kicsit több idő kell, hogy... Hogy is mondjam...
- Hogy tisztán láss? - Igen, így van.
Őszintén szólva
én is így érzek.
Több időt akartam, hogy megismerhesselek.
De amikor azt mondtad, hogy elmész,
tudtam, hogy el kell mondanom, mielőtt kifutok az időből.
Mielőtt elbúcsúzunk egymástól.
Láttam, mennyire elfoglalt voltál a munkában.
Szóval akármennyire veled akartam lenni...
nem akartalak megzavarni azzal, hogy randira hívlak,
- és elveszem a figyelmed, vagy... - Értem.
Azért dolgozom ilyen keményen, hogy több időt lehessek veled.
Jó az egyensúly.
Ennél a randinál is,
keményebben és jobban dolgoztam, mert volt mire várnom.
- Több időt szeretnék, hogy megismerjelek. - Rendben.
Nincs azonnali válaszom.
Nem baj. Megértem.
Megjöttem!
Üdv itthon!
Cukin nézel ki! És...
- És? Ajándék volt. - Virágok?
- Peppétől. - Peppétől?
- Ő adta neked? - Sok minden történt.
- Mi történt? - Nagyon sok dolog.
Elmondta, hogy érzései vannak irántam.
Mi?
Nagyon örültem, de érzelmileg nem voltam rá felkészülve.
Úgy érzem, nem ismerem Peppét eléggé.
Ezért több időt kértem, hogy megismerhessem.
Nem tudtam neki azonnal választ adni.
Ezt mondtam neki is.
- Nem csókolóztatok? - Nem.
Nem volt rá jó alkalom. Ráadásul egymás mellett ültünk.
És a székek is nagyon szélesek voltak.
Nagy karfáik voltak, így nehéz lett volna közelebb kerülni.
Peppe azt mondta, pizsamát vett nekem.
- Micsoda? - Pizsamát, ami illik az övéhez.
Mi? Az szuper! Szerinted is?
Amikor Hanával együtt pizsiket vettünk,
azt mondtad, akarsz egyet venni Peppének.
- Említetted neki? - Nem.
- De... - Gondolom egy rugóra járt az agyunk.
- Ne már! - Tudom.
Milyen bájos!
Nagyon bájos.
Túl jó, hogy igaz legyen.
- Fenn vagy még? - Igen. Emika is.
Csak beszélgettünk.
- Látni akarom a pizsimet! - Rendben, adom!
Jé, még be is csomagoltad.
Persze. Be kellett.
- Egy valódi ajándékot akartam adni. - Köszönöm!
Emika is vett pizsit, ugye?
- Igen. - Nagyon irigykedtem, amikor megláttam.
Ezért vettem magamnak is.
- És muszáj volt neked is vennem. - Köszönöm!
Ugyan már!
Nagyon cuki!
- Ugye? - Igen, nagyon.
Nagyon örülök!
- Teljes hosszúságú? Nagyon meleg lesz! - Igen.
- Mostanában olyan hideg van! - Tökéletes időzítés.
Jó méretet választottam? Nem vagyok biztos benne.
- Ez... - M-es?
M-eset választottam?
- Igen, azt. Biztos jó lesz. - Rendben. Gondolod?
Nekem kicsit nagy volt.
Ez nem túl nagy.
Talán csak egy kicsit.
Hát, egy kicsikét.
- De csak pizsama. - Annyira nem számít.
Nem mész ki benne.
- Talán csak a... - Talán belenősz.
Lehet, hogy a sarki boltba ebben megyek.
- Nem vagy fáradt? - Nem, jól vagyok.
- Nem? - Nagyon jól éreztem magam.
- Tényleg? Én is. - Igen.
- Mi? - Hogy?
- Mi az? - Semmi.
Ma ebben alszom.
- Tényleg? - Igen.
- Jaj! - Nem tudtam, kiért izguljak!
Basszus!
Már közel volt!
Miért, Peppe?
- Meg fog történni! - Biztosan!
Ettől benedvesedtünk!
Ez a feszültség! Nedvesek lettünk!
- Szép munka! - Micsoda fejlődés!
Már majdnem csókolóztak! Peppe annyira édes, nem kényszeríti rá.
- Igen. - Ja.
- Mi... fognak? - „Most... csókolózunk?”
Nagyon jó volt!
- „Mi most... Tényleg?” - Aztán pedig egyszerre: „Mi?”
- Az a jelenet... - Szuper volt!
- A legjobb! - Nagyon cuki!
Bárcsak csókolóztak volna! Utána mondhatnák, hogy:
„Korábban is csókolózhattunk volna, a csodás kilátásnál, nem?”
- Így. - U-la-la!
Tokui, te gazember!
- Ennyire szomjas vagy? - És a szívószál?
Úgy ittad, mintha sócsú lenne.
- Csak szóda. - Várj...
- Ez nem Kuro Kirisima? - Nem, csak víz.
Hát, a jelenet csodás volt,
- de előtte... - Váratlan volt!
- Nem is gondoltuk... - Hana mérges volt!
...hogy Hana így érez Emikával kapcsolatban.
„Olyan embernek tűnt, aki nem tud másokkal együttérezni,
és igazam volt.”
- A nők nem tudnak kijönni egymással. - Nem ám!
- A különbségek... - Nem fogják megérteni egymást.
És Emika közelebb szeretne kerülni Rjóhoz, amíg Hana nincs ott.
- Bátor. - Emika készen áll a csatára.
- De ahogy megkérdezte... - Undorító volt!
„Meghívsz szusizni Ginzába?”
Béna volt.
- Csak viccelt, ugye? - Nagyon remélem.
De utána még meg is említette, hogy „tartozik neki” egy vacsorával.
Olyan fapofával mondta.
Nézni is nehéz.
Még ha viccelt is, utálnám,
ha így hívna el valahová enni.
- Én is. - Azt is kérdezte, hogy: „Ráérsz?”
Rjó pedig azt válaszolta: „meccsem lesz.”
Erre ő: „Sok cuccom van, amit el kell vinnem.”
- Az egész dolog... - Egy munkás kell neki.
Máshogy is lehetne segítséget kérni.
„Ráér valaki? Sok dolgot kell cipelnem.”
Még az is jobb lett volna.
Mindig is látni akartam
az igazi sötét, passzív-agresszív természetét, és itt is van.
GINZA, TOKIÓ
- Na végre. - Tessék?
- Sokat vártam. - Korábban eljöttem.
Tíz perccel korábban. Bocs, hogy „várnod” kellett.
Nagyon éhes vagyok. Menjünk!
- Tényleg Ginzát választottad? - Igen.
Megdöbbentő. Csak vicceltem.
SZUSI JAMAKEN
- Tavatari néven foglaltam. - Igen, üdvözlöm!
- Jó estét! - Üdv!
Két szusi fogás lesz.
Az első 10 000 jen, a második pedig 12 000 fejenként.
A 12 000 jenes fogásokat választjuk.
Igen, köszönöm.
- Itt is az ocukuri amusze bouche. - Köszönjük!
Jól néz ki!
Hallottam, hogy a múltkor...
összetűzésbe kerültél Hanával.
- Hallottad? - Igen.
Értem.
- Mit gondolsz? - Az én nézőpontomból
mindkét vélemény érvényes.
Meg tudom érteni, hogy ha időt töltök Rukával,
- úgy is felfogható... - Józan ésszel?
...az ő nézőpontjából.
De emellett, nem hiszem, hogy helytelenül cselekszem.
Nem rossz érzés, ha feszültségek vannak a lakótársak között?
- De, nekem se tetszik. - Stresszes.
Olyan bajtársias a hangulat a házban,
kár lenne elrontani a veszekedéssel.
Szerinted ki tudtok békülni?
- Nincs miért kibékülni. - Tudom, hogy nem veszekedtek igazából.
- Nincs... - Ha vannak rendezetlen érzéseitek...
Nem kell erről beszélnünk.
Csak szerintem nagyon máshogy állunk a dolgokhoz.
- Itt van a hon-maguro zsíros tonhal. - Köszönöm.
Ez az!
Finom.
- Nagyon jó. - Fincsi.
- Mikor kezdődik a szezon? - Jövő vasárnap.
Mennyi ideig tart egy tipikus kosárszezon?
Októberben kezdődik, és április végéig, május elejéig tart.
Akkor most még elfoglaltabb leszel?
Hát... Igen. Minden pénteken, szombaton és vasárnap
- meccsem lesz. - Tényleg?
Néha szerdánként is lesznek meccsek, olyankor már kedden elmegyek.
Ja...
- Nem sokat leszel a házban. - Nem...
- Elnézést! - Igen?
Megkaphatnám a számlát?
Ezzel fizetnék.
- Köszönjük a vacsorát! - Igen, köszönjük!
- Köszönöm. Finom volt. - Köszönöm a vacsorát!
- Jöjjenek máskor is! - Rendben, köszönjük!
Nagyon szépen köszönöm!
A pólóm hozzásegített a szusihoz.
- Megjöttem! - Üdv itthon! Hű, sok a csillám.
Igen, rajtam maradt a smink a meccsről.
Rég láttalak!
- Sok szuvenírt hoztam Tajvanról. - Segítsek?
- Nem, köszi. Felpakolom a cuccokat. - Oké.
Nagyon sok van. Biztos ne segítsek?
Nagyon sok cucc.
Köszi!
- Hű, almabor? - Felfrissültél.
Most fürödtem.
Ettél már hoisin szószt?
- Nem ismerem. - Én se.
Közvetlenül Tajvanról jöttél?
Először Tajvanon kaszkadőrködtem...
- Jó móka volt? - Igen, jól éreztem magam.
Aztán visszajöttem, és volt egy meccsem Nagojában.
- Szóval most onnan jövök. - Durva időbeosztás.
- Hamarosan megint elmegyek. - Igen...
Tényleg. Mikor is mész? Ezt megkaphatom?
Persze, nyugodtan.
Másodikán utazom el legközelebb.
- Nagyon korán. - Tudom. Tényleg korán.
- Annyi kaja van. Ki vásárolt be? - Én voltam.
- Mit fogsz főzni? - Még nem nézhetsz ide!
- Miért? - Meglepetés lesz.
Mi? Nagyon rejtélyes.
- Mit csináltatok? - Nagyon finom.
- És te, Ruka? - Ma főzőtanfolyamon voltam.
- Azért vannak itt a hozzávalók. - Mit készítettél?
- Meglepetés lesz. - Oké, értem.
Emika hol van ma?
És Rjó?
Nem hagytak üzenetet, szóval nem tudom.
Lehet, hogy együtt mentek?
- Emika hogy van? - Jól.
Nem igazán...
- beszéltem vele a legutóbbi óta. - Nem?
Csak semmiségekről.
Hát, el kellett menned. Hogy érzed magad amiatt?
Most, hogy volt időm lenyugodni, úgy érzem, kicsit túl extrém voltam.
Néha...
túl érzelmes vagyok.
- Te problémák nélkül beszélsz vele, nem? - De.
Mi történt közted és Peppe között?
- Hát... - Milyen volt a randi?
Mi az?
- Mi? Csókolóztatok? - Nem.
Nem. De... jó a kapcsolatunk.
De közel jártatok?
- Hát, nem... - Hadd fejezze be!
De én...
nem tudom, mit mondjak neki.
Még mindig bizonytalan vagyok.
Körbefutnék a szobában.
Ha szeretnél, nyugodtan. Fel a tetőre, aztán vissza.
Megyek is.
Mi? Őrület!
- Őrület! - Az.
- Igen, értem. - Nem tudok fapofát vágni
kettőtök előtt.
Jó ég.
- Próbálok nem vigyorogni. - Nem gond.
Csak nyugodtan. Vigyorogj, ha akarsz!
- Megjöttem! - Üdv itthon!
- Hé, Ruka!
- Elfoglaltam a helyed, Peppe. - Nem gond, csak nyugodtan.
- Üdv itthon! - Boldognak tűnsz. Mindenki itt van.
- Megjöttem! - Üdv itthon!
- Hogy nézel ki? - Nagyon menő vagy.
- Üdv itthon. - Te is!
Olasznak nézel ki így.
- Miért öltöztél ki? - Vacsoráztunk.
- Szusit ettünk. - Hol?
Ginzában.
Elhívott Ginzába szusizni a póló miatt.
Azt mondta, bárhova elhív jutalomként.
Viccből Ginzát javasoltam, de elmentünk.
Tényleg elfogadta a javaslatot.
Köszönöm! Finom volt a vacsora.
A fellegekben vagy. Kemény.
- Ittál? - A mennyekben járok. Nem ittam.
Pedig úgy nézel ki.
- A mennyekben járok. - Nagyon boldog vagy?
- Igen. - A szusi miatt?
Nem... vagyis de. Azért.
Az is finom volt. Boldog vagyok.
Jaj, ne...
Elhagytam a fülbevalóimat!
Hol?
A „CD” logós fülbevalókat?
- Hol? - Az étteremben?
- Az étteremben hagytad? - Igen.
- Miért? Hogy hagyhattad ott? - Fájt tőle a fülem, ezért levettem.
- Fájt... - Ígérem, semmi rosszat nem csináltunk.
- Nem azért. Csak összezavarodtam. - Semmi sem történt.
- Ígérem, semmit nem csináltunk. - Ritkán veszik le a szusihoz.
Biztos nagyon zavart.
Valami baj volt a füleddel?
Jaj, ne.
Felhívom őket. El se hiszem, hogy ezt csináltam...
- Peppe, van egy kis időd beszélni? - Persze.
Hogy ment a randitok?
- A randi? - Már szerettem volna hallani.
- És Ruka is. - Értem.
A randi... nagyszerű volt.
- És? - Mi?
Hát, elmondtam, hogy belé estem.
Valószínűleg Haruka akarta elmondani,
de nem lesz értelme a történetnek, ha nem mondom el.
A korábbi randinkon Haruka elmondta,
hogy hamarosan elhagyja a házat.
- Nekem mondta el először. - Én se tudtam.
- Magányos lesz nélküle. - Ugye?
Mivel tudtam, hogy elmegy,
el akartam vinni egy szuper randira, hogy elmondjam az érzéseimet. Ha nem...
- Megbántad volna? - Pontosan.
Szomorú vagyok miatta.
Megdöbbentett, amikor azt mondta, kiköltözik.
De, tudjátok...
- attól még láthatjuk egymást. - Igen, de...
- De minden nap láthattad, és most... - Igen.
Nem tudom.
Mindenki azt mondja: „Láthatjátok egymást,”
hogy könnyű kapcsolatban maradni. De tényleg így van?
De lehet, hogy ezt csak külföldiként gondolom így.
A japánok gyakran mondják, hogy még látni fogom őket.
- És aztán nem látom. - Mert ez így udvarias.
Még a műsor után is...
- Mindenképp látni fogsz. - ...mindkettőtöket látni akarom.
Harukánál is aggódom emiatt.
Hogy többet nem láthatom, ha már nem élünk együtt.
De mindent megtennék, hogy láthassam.
Értem. Mindent el tudtál mondani neki, amit akartál?
Igen, nem bánok semmit. Mindent elmondtam.
Bármi történjék is, szuper randi volt.
A bár is nagyszerű volt.
Ki tudja, mi fog történni?
Ki tudja?
Szerintem fogunk még erről beszélni.
Amikor az megtörténik...
Remélem minden tisztázódni fog.
Kérsz egy kis vizet?
Te kérsz teát?
Ugyanolyan teát?
- Még van belőle. - Meleg?
- Igen. Hidegen szeretnéd? - Nem, melegen.
- Köszönöm! - Egy kicsit forró még.
Köszönöm!
Szóval tegnap elmentél Emikával vacsorázni?
- Igen. - Milyen volt?
Rólatok beszéltünk.
Tényleg? Pontosan miről?
Azt javasoltam, jó lenne tisztázni a dolgokat.
Azt mondta, nincs köztetek semmi harag.
- Ezt mondta? - Szerinte nem kell
- tovább beszélnetek róla. - Ez komoly?
- Úgy tűnik, már továbblépett. - Tényleg?
Nekem eléggé kínos volt.
Nem szabad foglalkozni vele. El kell engedni.
Rendben. Akkor nem foglalkozom vele.
- Úgy a legjobb. - De most őszintén, ha meglátom...
hogy valami furát tesz, lehet, hogy szólnom kell.
Meglátjuk.
- Üdv itthon! - Megjöttem.
- Üdv itthon! - Üdv itthon!
- Megkóstolhatom?
Mindenki most eszik.
- Te már ettél? - Igen.
Mit?
Pirított rizst gjózával olyan 18.00 körül.
- Az finom. - Nem vagy éhes?
Csak a vacsorám felét tudtam megenni.
- Miért? - A többi a hűtőben van.
Túlságosan izgulok.
- Nem tudok enni. - Miért izgulsz?
- Holnap van a határidőm. - Értem.
De minden terv szerint halad.
- Hol van Rjó? - Szerintem elment.
- Nem láttuk. - Hé, Rjó?
Mit csinál?
Bocs, hogy most is dolgozom.
- Nem gond. - De először tudnánk beszélni?
Persze, menjünk!
Hol? Itt?
- Nem itt... - Itt?
- Talán fent. Az jobb lenne. - Hiszen már itt vagy.
- Légyszi! - Menjünk!
Sziasztok!
Kérsz koktélt?
- Nem, köszi. Viszem az almabort. - Oké.
Almabor.
Hű, nagyon gáz.
- Jól vagy? - Te jó ég...
Ez tagadhatatlanul gáz volt.
Szintet lépett a gázság terén.
- Ugye? - Lelombozó.
Meglepődtem, hogy Rjó megcsinálta.
Gondolom, csak mentegetőzni akart,
amikor azt mondta, hogy nem számított rá, hogy Ginzába mennek.
De miért aznap mondanád ezt?
- Pontosan. - Igaz.
Ha ez igaz, mondhatta volna akkor is, amikor asztalt foglaltak.
- „Tényleg megyünk? Csak vicceltem.” - Igen.
Eltervezték, hogy Ginzában találkoznak.
Hozzászokott, hogy meghívják.
- Igen. - Ugye?
Kivitték nekik azt a csodás szusit, és alig tűnt izgatottnak.
- Igen. - Amikor a nigirit hozták...
- Általában mindenkit lenyűgöz. - Az a tonhal kivételes volt.
- Selymes nigiri volt. - Örülj!
A selymessége fogott meg?
- Olajos és finom volt. - Tökéletes.
Kicsit több izgatottságot!
És az a fülbevalós dolog...
- Durva volt. - Megdöbbentő.
- Az... - Nagyon kemény.
Túlságosan zavarta az a fülbevaló.
A többiek nyilván elgondolkodnak emiatt,
hogy mégis mit tett,
- ami miatt le kellett venni a fülbevalót? - Igen.
- Ez Hana ellen irányult. - Ugye?
Emika biztos úgy érezte, az előző ütközetben veszített.
A vacsora után biztos azt hitte, ezzel egy szép ütést visz be Hanának.
Ezért volt olyan boldog, nem azért, mert Rjóval volt.
Nem lehet, hogy
Emika csak jól érezte magát, és annak örült annyira?
- Biztos, hogy nem. - Kétséges.
Abban az esetben azt mondaná: „Nagyon jó volt! Ti is menjetek el!”
- „Nézzetek utána az étteremnek.” - Igen, vagy: „Finom volt, ugye Rjó?
Mindenkinek el kell mennie.”
De nem ezt mondta: „A mennyekben járok.”
- Pfuj! - Nagyon gáz volt.
- Harcos szavak. - Bizony.
Felháborítóan dúdolt.
Annyira örülök, hogy nem ugyanott dolgozunk.
Ha egy helyen lennénk, keményebben kellene dolgoznom.
De utálnék vele élni.
Motiválna?
- A lányom bölcs. - Nem semmi!
Igazad van. Ha üzletről van szó, keményebben dolgoznánk.
Annyira nyilvánvaló, hogy Hana is biztos észrevette.
- Persze. - Nyilvánvaló támadás.
Remélem Rjó helyreteszi őket.
- Rjó semmi rosszat nem csinált. - Igen...
- Biztos rájött, mi történik. - Igen? Miért Ginzába mentek?
Biztos tudja.
De most komolyan, a TV-ben van. Szóval azt mondja: „Oké, menjünk!”
„Tíz- vagy tizenkétezer jen? Mindegy, legyen 12 000!”
Muszáj volt. Mást nem is tehetne.
Hogyan is mondhatná azt, hogy: „Bármi jöhet, csak szusi nem”?
Ruka pedig fel se tűnik.
Ne felejtsd el, főzőtanfolyamra jár!
- Tényleg. Jelentkezett. - Mi a fenéért?
Sokat emlegeti.
Biztos valami jót tanult. Mi van, ha...
azt a kínai kaját, tudjátok?
Mi is a neve?
Amit a szerzetesek is... az a...
- Tokui? - Izgatott lett.
A fiatal szerzetesek a kerítéseket is átugrották ezért a levesért.
- Van egy ilyen étel? - Igen.
Egy legendás leves?
Igen. Biztosan azt tanulta meg.
Amikor egy csomó hozzávalót tesznek egy agyagedénybe, ugye?
Azt mondta, meglepetés lesz. De még nem láttuk, hogy főzött volna.
Nem.
Azt mondta: „Még nem nézheted meg!”
Nagyon jól utánoztad!
Hát, egy korosztály vagytok, és nem is vagy rossz színész.
Már kiismerte Rukát, és bármikor átveszi a szerepét.
Űzd ki ezt a karaktert magadból, a biztonságod érdekében!
- Szia! - Helló!
- Szia!
Már kerestünk.
- Mindenki hiányol? - Igen.
Szeretettnek érzem magam.
Hé, Rjó, Harukával beszélni szeretnénk.
Oké.
- Ja. - Rjó, kimennél...
Mindenki rád vár a tetőn.
Értem. Bocsi, megyek is.
- Rendben, elnézést! - Légy jó!
- A tetőn vannak. - Bocsánat.
- Rjó nagyon vicces. - Igen.
- Szóval... - Igen.
Szeretnék választ adni a bári beszélgetésünkre.
- Ja, én azt hittem a Pokémon GO-ról. - Mi?
- A Pokémon GO-ról? - Csak vicceltem.
- Oké. - Szóval...
- Három napja történt. - Igen.
Akkor még nem tudtam neked pontos választ adni.
Kértem egy kis időt, hogy átgondoljam, hogyan válaszoljak.
Gondosan megfontoltam...
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
A feliratot fordította: Bencze Ádám Imre